CORPUL OMENESC Episodul 4
Veți vedea unul dintre miracolele naturii.
Extraordinara transformare din omidă în fluture.
Dar noi, ființele umane, trecem printr-o revoluție biologică
la fel de spectaculoasă.
În 4 ani chinuitori, corpurile și mințile noastre se transformă.
În final, la fel ca fluturele, vom fi dezvoltați sexual.
Această schimbare incredibilă se numește pubertate.
''Agitatia adolescentei''
Partea cea mai bună a pubertății este că mi se îngroașă vocea.
Fetelor începe să le placă de tine, iar ție să-ți placă fetele.
E foarte interesant, îmi place mult.
Partea cea mai rea...
Doamne, pentru mine, suișurile și coborâșurile vieții
Trebuie să fac fata acneei, părului, și altor chestii asemănătoare.
Nu prea am păr facial,
și oamenii încep să mă compare cu cei care au păr.
E ca un montagne-russe, nu știi pe unde o va lua.
E greu să-i faci față.
Spre deosebire de omizi, acești băieți adolescenți nu au un cocon
unde să se ascundă, când trec de la copilărie la maturitate.
Toți facem această călătorie,
și poate fi un drum dificil.
Deseori avem impresia că, într-un fel, ne putem controla trupul.
De fapt, biologia noastră ne controlează.
Și nicăieri nu este mai evidentă,
decât în marea călătorie a pubertății.
Nu știm exact nici când va începe și nici cât timp va dura.
Și chiar dacă avem impresia că știm ce se va întâmpla,
nimic nu ne poate pregăti pentru cum ne vom simți.
E palpitant și periculos,
și nici măcar nu știi când va veni următorul soc.
Dar partea cea mai rea este ca, atunci când crezi că o stăpânești,
deodată se întâmpla altceva și corpul ți se schimbă din nou.
Dacă viața în pubertate pare o poveste de groază,
personajele negative sunt hormonii.
Acești minusculi mesageri chimici sunt dincolo de controlul nostru.
Deodată, hoarde de hormoni încep să alerge prin fluxul sanguin,
comandandu-i corpului nostru să se schimbe.
Ne spun să ne orientăm spre sex, pregătindu-ne să facem copii.
Comanda oaselor și mușchilor să crească și să fie mai puternici.
Fac ca părul să apară în locuri neobișnuite,
și uneori, chiar ne abandonează.
Oricât de uimitor pare, hormonii ne vor afecta și creierul.
Ne vor face să ne gândim la lucruri noi,
și ne vom gândi la ele într-un nou mod.
Rezultatul, pentru adultul în formare,
este confuzia și sfidarea.
Dar, în cele din urmă, este maturitatea fizică,
emoțională și sexuală.
Acest episod ne spune povestea uriașelor schimbări
ale corpului uman, în timpul pubertății.
Dar este și despre ceea ce simțim la trecerea prin pubertate.
Am urmărit un grup de băieți adolescenți din California,
și am făcut ceva singular.
Pentru 1 8 luni esențiale ale vieții sale,
am privit și ascultat o fată din Anglia,
care trece prin momentele bune și rele ale adolescenței.
Acum este în apropierea maturității.
Dar când ne-am întâlnit prima dată, arata și se simțea foarte diferit.
Mă numesc Beatrice.
Am 1 2 ani. Sunt născută în noiembrie.
Părinții mei sunt divorțați și stau cu mama mea și cu tatăl vitreg.
Mama este consilier, iar tata e jurisconsult.
Sean, taci.
La 1 2 ani, Beatrice e o reușită.
Nu numai că este isteața și plăcută,
dar în termeni biologici, a făcut tot ce trebuia să facă un copil.
A supraviețuit celui mai periculos moment, nașterea sa.
De la un bebeluș neajutorat a ajuns să dețină controlul.
A învățat să meargă și să vorbească,
și să facă fața societății complexe din jurul ei.
Mulțumesc mult.
Dar știe prea bine ce o așteaptă în viitor.
Când ești adolescenta, aparent o iei razna.
Îți apare ciclul, apare părul pubian,
devii mai înaltă, mai lată în șolduri.
Cred că este, nu-mi amintesc...
și îți cresc sânii și toate astea.
Și nu știu, dar nu prea vreau să se întâmple.
Când îți amintești reușitele din ultimul an,
când ai câștigat... ce era, concursul de alergare prin natură ?
Sunt fericită cu mine așa cum sunt acum.
Și nu știu...
sunt fericită să fiu copil.
Dar oricât de respingătoare e perspectiva părăsirii copilăriei,
într-un fel, Beatrice e foarte norocoasă că a avut o copilărie.
Oamenii sunt unici,
pentru că rămân copii pentru o perioadă foarte lungă.
Dacă Beatrice ar fi fost alt animal,
n-ar mai fi fost copil de mult.
E un mister, căci alte animale se maturizează în mod diferit.
Nica e un tigru bengalez de 1 3 săptămâni.
Pentru ea, ca pentru majoritatea animalelor,
călătoria de la nou-născut la adult e un proces continuu,
și în doar 3 ani, va fi pregătită să aibă pui.
Dacă oamenii ar crește la fel,
am putea avea copii de la 4 ani,
și am fi complet dezvoltați pe la 6 ani.
Motivul pentru care nu facem asta
este că organismul uman face un lucru neobișnuit.
Călătoria de la prunc la adult se întrerupe când suntem mici,
la doar 6 luni.
Și chiar dacă nu ne oprim din creștere,
așteptam mai mult de 1 0 ani înainte de a ne pregăti să avem copii.
Pentru strămoșii lui Nica, 1 0 ani de tigru în care n-ar avea pui,
ar fi fost o risipă de timp periculoasă.
Dar, pentru strămoșii noștri, lucrurile au fost diferite.
Aveau nevoie de acel timp
pentru ceva atât de vital pentru supraviețuire,
încât chiar și sexul putea aștepta, și ăsta e destul de surprinzător.
E învățarea.
0 x 6 = 0
1 x 6 = 6
2 x 6 = 1 2
Oriunde vă uitați, în lume,
toți copiii trebuie să învețe ceea ce au nevoie pentru supraviețuire.
Nu doar ceea ce este evident, cum ar fi să te faci înțeles,
dar și lucrurile pe care nu considerăm că le învățam.
Cum ar fi mersul său controlatul corpului nostru.
Copii fiind, învățăm mai repede decât vom mai putea vreodată.
Mărit de zece mii de ori, acesta e un singur neuron uman.
În creier sunt 1 00 de miliarde de neuroni.
Fiecare e conectat la alte câteva mii prin mici ramificații,
și fiecare conexiune adauga câte ceva la imaginea noastră complexă.
Dar când suntem copii, conexiunile sunt în formare.
Ca o plantă care explorează mediul înconjurător,
neuronilor le cresc aceste ramificații,
care se îndreaptă unele spre altele, în mod constant.
Învățatul mersului pe bicicleta conectează o mică parte din creier.
Învățatul unui cuvânt nou, sau cum să prinzi un taur,
și se sudează noi conexiuni.
lar la sarcini dificile, cum e scrisul,
doar repetând același lucru de mai multe ori,
conexiunile se întăresc.
În final, prin rădăcini și rămân cu noi pentru tot restul vieții.
Dar, chiar dacă învățatul este atât de important,
vine o vreme când corpul nostru trebuie să avanseze,
iar montagne-russe-ul pubertății intra în acțiune.
Nu știm ce anume decide când trebuie să se întâmple asta,
dar știm că atunci când se întâmpla, creierul e cel care are controlul.
Privind atent în adâncul creierului, puteți vedea unde se întâmpla.
Colorat în alb, e autopilotul organismului,
o mică glanda care ajustează constant lucruri precum temperatura,
tensiunea arterială, setea sau foamea.
Se numește hipotalamus,
și e forța care declanșează pubertatea.
Din poziția sa, din centrul capului,
poate controla parti îndepărtate ale corpului,
și o face printr-un artificiu deosebit,
eliberând în sânge substanțe chimice foarte eficiente.
Aceste substanțe chimice se numesc hormoni
și fiecare transmite un mesaj diferit.
De exemplu, adrenalina ne poate face să alergăm mai repede pe moment,
în timp ce hormonii pubertății ne schimba viața pentru totdeauna.
Acest sistem e atât de fin reglat
încât și cea mai minusculă cantitate poate avea efecte dramatice.
Dacă papilele mele gustative ar fi atât de sensibile,
aș putea detecta un fir de sare în apa unei piscine.
Hormonii nu se pot vedea în sânge.
Dar, o dată scoși din organism, ei căpătă forma.
Fiecare e o moleculă specifică.
Asemenea unei chei în încuietoare,
ei se potrivesc la receptori specifici aflați în întregul organism.
Sunt foarte subtili... Și ei controlează tot.
lar la începutul pubertății, efectele apar în timpul nopții.
În nopțile agitate de la începutul pubertății,
creierul lui Beatrice eliberează mesajele chimice
la fiecare 90 de minute.
lar corpul sau asculta de semnalele transportate prin sângele sau.
Nu doar de cantitatea hormonilor dar și de tiparul eliberării lor.
La un băiat, testiculele vor recepționa semnalele.
La Beatrice, o vor face ovarele.
Ovarele și testiculele adaugă în sânge doua ingrediente puternice,
estrogen și testosteron.
Circulând peste tot, din cap până în picioare,
acestea sunt categoriile grele ale pubertății.
Aceștia fac din montagne-russe
o călătorie imprevizibilă și emoțională.
În unele zile te simți cel mai tare,
totul e frumos în viață, totul va fi minunat.
Nimic la care să nu te aștepți, în camera ta.
În alte zile simți că ești un nimic, că ai făcut greșeli,
ca totul s-a terminat și te gândești să renunți,
apoi îți revii, apoi te prăbușești iarăși.
Tot timpul e așa, sus sau jos,
niciodată nu e o linie dreaptă, sau niciodată nu merge doar în sus.
Întotdeauna e plină de denivelări.
Nici Beatrice nu poate controla călătoria în care se afla.
Biologia a preluat controlul,
iar hormonii din corpul ei au atins valori critice.
Corpul său e reconstruit în jurul ei.
Nu-mi place latura fizică a transformării.
E mai mult pentru că a apărut într-o dimineață,
dar este cam ciudat, știți, partea de sus a corpului începe să...
Îți apare par pubian și asta e cam deranjant.
Apoi începe să te mărești în diverse locuri,
și mai mică și tot așa...
Respiră adânc.
Gata.
Încântător.
Stați să fac o piruetă și mă așez.
- Câți ani ai ? - 1 3.
1 3 ? Bine. Pot să te ascult aici ?
Încă nu am solduri, dar ar trebui să-mi crească, nu ?
Și nu știu dacă vreau să am solduri sau nu.
Minunat. Foarte bine.
- Te-ai îngrășat de curând ? - Nu.
- Nu ? - Nu știu, nu cred.
Unul dintre lucrurile remarcabile ale pubertății
este diferența dintre schimbările la băieți și cele la fete.
Priviți la această familie absolut normală.
E o diferență mare și destul de evidentă,
între corpul mamei și cel al tatălui.
Dar cei doi copii sunt surprinzător de asemănători.
Christopher are șapte ani, iar sora sa, Kerry, nouă ani.
Până ce vor ajunge la pubertate,
piepturile lor sunt identice din punct de vedere biologic.
Atunci ce le face să se schimbe în moduri atât de diferite ?
larasi, e datorită hormonilor, care sunt în combinații diferite.
Trupurile fetelor sunt pline cu estrogen, iar pieptul lor răspunde.
În lume e o uriașă varietate de mărimi și forme,
dar sânii fiecărei femei parcurg aceleași etape de dezvoltare.
Mai întâi, celulele care vor forma canalele prin care va curge laptele,
încep să se dividă.
Zona întunecată din jurul mamelonului începe să se mărească.
În câteva luni, sânii încep să crească.
Grăsimea se depune pe măsură ce se formează forma adultă.
Vor trece cam 4 ani până ce pielea din jurul mamelonului va fi netedă.
E foarte dureros când alergi.
Datorită a ceea ce se întâmplă aici sus, trebuie să porți sutien.
Scuze, a trebuit să o spun.
E foarte dureros când alergi.
lar sutienele sunt foarte inconfortabile,
e ca și cum ai avea o bandă peste piept, tot timpul.
Dar nu se termina cu apariția sânilor.
Vor crește din nou în timpul sarcinii,
și doar după ce o femeie va naște, sânii vor fi complet dezvoltați,
când, în majoritatea cazurilor, vor începe să producă lapte.
În timp ce corpul unei fete începe să-și schimbe forma,
o tranziție mai puțin evidenta, dar mai importantă,
are loc în interiorul său.
În ovarele sale.
Având formă și mărimea unei nuci,
aceste două organe de culoare albă, stau de fiecare parte a pelvisului.
Nu numai ca produc hormonii care declanșează pubertatea,
dar ei conțin materia primă pentru o nouă viață.
Ovulele femeii.
Mai mult de 1 00 000 în fiecare ovar.
De la pubertate, în fiecare lună,
unul dintre aceste ovule va fi eliberat.
Transportat în tuburile falopiene,
durează trei zile ca ovulul să ajungă de la ovar la uter,
o călătorie de 1 5 cm.
Între timp, uterul se pregătește pentru o posibilă sarcina.
Căptușeala să se îngroașă, pregătită să fie căminul unui ovul înseminat.
Acesta este.
De zece mii de ori mai mare decât în realitate.
Un peisaj straniu și spectaculos.
Un așternut bogat în hrană, gros de aproape 1 cm,
singurul său scop fiind să crească o nouă viață.
Dar dacă ovulul nu e înseminat, așternutul nu este necesar.
Această imagine extraordinara ne arata cervixul,
deschiderea uterului.
Vedem căptușeală, nefolosită, care începe să fie eliminată.
La menstruația care urmează,
o femeie va pierde cam o ceșcuță de sânge.
Nu vreau să am menstruații.
Pentru ca produc irascibilitate.
O prietenă de-a mea are menstruații și devine foarte irascibilă.
Serios, acum spune că mă urăște,
iar după două ore îmi spune că îi pare rău că s-a enervat pe mine.
''Nu vrei să taci din gura ?''
Și, nu știu, unele femei au dureri,
și nu știu dacă voi avea și eu,
dar nu-mi place ideea că voi avea menstruații.
Plăcut sau nu, o dată ce montagne-russe-ul a pornit,
nu mai poate fi oprit.
Hormonii pulsând în ea în fiecare zi,
corpul lui Beatrice gonește înainte, scăpat de sub control.
Totuși, totul pare dureros de încet.
Uneori aș vrea să apară într-o dimineață.
Să stai într-un cocon, iar când te trezești,
totul să fie acolo și să fi deja obișnuită.
Nu să se întâmple timp de trei ani,
sau patru, sau cinci, sau cât durează.
Unul dintre lucrurile care îmi plac este ca înainte,
toți erau mai înalți decât mine, iar acum, mulți dintre prietenii mei
încă sunt mai înalți ca mine, dar majoritatea adulților sunt scunzi.
Deci îmi place că sunt mai înalt decât multă lume,
și sunt și masiv.
Corpurile băieților cresc mai repede decât oricând,
de când erau prunci.
E ușor să-ți dezvolți corpul când ești la pubertate.
Când ești mic, dacă faci sport,
nu prea se vede.
Începi să mănânci mult.
Și apoi începi să te mărești și simți ca și altele se măresc
și te simți bărbat.
Toate schimbările prin care trec
sunt provocate de propriul lor hormon sexual, testosteronul,
care este produs în testicule.
Când începe pubertatea, testiculele încep să crească.
E primul semn extern că se întâmpla ceva.
Pielea scrotului devine mai groasă și apare un smoc de păr pubian.
În interiorul testiculelor,
e o încâlceală de mici tuburi, fabrici în miniatură,
care vor începe curând să producă spermatozoizi.
Și o vor face la o scară uriașă.
Câte o mie pe secundă.
Puțin timp după ce testiculele au început să crească,
penisul începe să recupereze teren.
Pielea devine mai închisă la culoare,
iar în 4 ani, mașinăria reproducerii e completă.
Cu o cameră specială, care arata căldura în culori,
putem vedea de ce testiculele se afla în acel loc.
Roșul și galbenul de pe stomac arata zonele calde,
apoi testiculele colorate în verde și albastru.
Fabricile de spermatozoizi funcționează cel mai bine
când sunt ceva mai reci decât restul corpului.
Atârnând mai jos, rămân mai reci.
Și acum, bineînțeles,
penisul începe să facă trucuri noi.
Am avut prima erecție când nu știam ce este.
Apoi, am avut o primă erecție când știam ce este.
Eu am avut două.
- Una când nu știam... - Aia a fost prima.
Adică prima a fost când nu știai ce e.
- lar la a doua, ai știut ce este. - Exact.
Și... pulsa.
Și stăteam acolo, având impresia că trebuie să merg la baie.
Apoi chiar a trebuit să urinez, pentru că nu știam ce este.
În interior, penisul e format dintr-un țesut spongios,
plin de mii de vase de sânge minuscule.
În mod normal, sângele curge prin ele într-un ritm constant.
Dar în timpul erecției, fluxul de sânge crește dramatic.
Vasele de sânge de la baza penisului sunt strânse.
Sângele încă poate curge în ele, dar nu mai poate ieși.
Se acumulează presiune.
Camera termala ne arata căldura produsă de tot sângele acumulat.
Și spre groaza posesorului,
penisul pare să aibă o minte proprie.
Nu-mi place când am o erecție la oră.
Stai acolo ca și cum...
- Încerci să te ascunzi... - Am încercat să îl bag sub curea.
L-am fixat și l-am ținut acolo.
Aceste activități involuntare
se întâmpla în timp ce corpul învața să controleze noile funcții.
Dar mai rămâne o surpriză.
Cred că eram în clasa a șasea,
cred că mă uitam la televizor într-o noapte
și am văzut-o pe fata asta, parcă era un film,
în care era fata asta foarte frumoasă...
Mă gândeam că arata bine și am visat-o...
M-am trezit în mijlocul nopții și aveam ceva umed în chiloți.
Dar făcusem sex cu puțin timp înainte de aceea.
Atunci am știut că era în regulă. Sunt gata să devin bărbat.
- Trebuia să curăț. - Da. Și să-mi schimb chiloții.
N-am făcut în pat, doar în chiloți.
Oribil !
Aceasta este o imagine din interiorul canalelor ejaculatoare.
E puțin probabil că prima poluție nocturna să fi avut spermatozoizi.
Durează ceva pentru aparatul de producere să se pună în mișcare,
iar la început trage cu gloanțe oarbe.
Dar chiar și când sistemul pornește,
în mare parte din fluid nu sunt spermatozoizi.
E un lichid care protejează spermatozoizii
de acidul din vaginul femeii, și le da energie
pentru lungul drum care îi așteaptă.
Dar, o dată ce fabrică de spermatozoizi funcționează,
nu mai e cale de întoarcere.
Un bărbat va produce spermatozoizi pentru tot restul vieții.
În afară de transformările fizice provocate de ei,
hormonii declanșează o schimbare mai mare.
lnfluenteaza întreaga percepție a vieții, pentru adolescenți.
Mama îmi spune că port prea mult negru.
Cum să porți prea mult negru ?
Nu, nu l-am mai încercat. Îl voi încerca pe cel mai mic.
Pentru Beatrice și prietenele sale, e timpul pentru experimente.
Să învețe să-și controleze viețile, să încerce noi atitudini
și opinii ca să vadă dacă li se potrivesc.
Ai putea foarte bine să porți două fire legate.
Nu se potriveau deloc.
Da. Știi, teoretic e simplu.
Nu înțeleg de ce au atâtea decorațiuni.
Adică cine o să-l vadă ? Soțul tău ? lubitul ?
Ce e asta ? Da.
Da, îmi place maieul.
Îmi pare rău, poate părea trist, dar îmi place.
La fel cum corpul își probează sistemele,
creierul începe să exploreze nouă sa lume.
De astă-vară a devenit mult mai independentă.
Dar încă îi place să ne aibă aproape, dar cred că mai retrași.
Doar să fim acolo, dar ea face ce vrea.
Presupun că are un fel de siguranță.
Bine.
Ce crezi ? Maieul, nu fusta...
Era foarte mândră de mine,
pentru că am luat trenul singura, până la Southampton.
Și ăsta a fost un fel de mare realizare.
Pentru ca testează întrebările pe care le pune și opiniile sale,
are foarte mult păreri despre lucruri,
care vin toate din exterior, sau de la școală sau...
Totul e foarte diferit.
Adolescenții, e binecunoscut, vor să devină independenți de părinți,
iar revolta lor poate produce supărare de toate părțile.
Dar copiii fac doar ceea ce este nevoie pentru noua generație.
Învață să devină părinți responsabili.
Încep să aibă grijă de ei înșiși,
și să recunoască responsabilitățile unui adult.
Din punct de vedere emoțional, ești mai autocritic ca adolescent,
când ai 1 6 ani, decât cum eram când aveam 1 1 ani.
În mod normal, la 1 1 ani nu-mi făceam griji pentru nimic.
Dar acum am o mulțime de lucruri pentru care să-mi fac griji.
Trebuie să-mi fac griji pentru multe lucruri din viață și altele.
Fete, părinți, profesori, scoala.
Deci e o mare diferență.
Normal, când aveam 1 1 ani, adulții aveau mai multă grijă de mine,
și întotdeauna făceau alegeri în locul meu sau împreună cu mine.
Acum trebuie să mă descurc mai mult singur, cu puțin ajutor,
iar în viitor mă voi descurca singur.
Așa cum am văzut, multe dintre schimbările pubertății,
sunt destul de discrete.
Dar una e foarte evidentă.
Devenim mult mai mari.
Și cum creștem e surprinzător,
iar pentru asta ne vom uita chiar la oasele mele.
Acest scaner produce un câmp magnetic,
de zece mii de ori mai mare decât al Pământului.
Destul cât să vadă prin mine.
Mana și încheietura sunt un amestec complex de oase alăturate.
Dar dacă le-ați fi văzut când eram copil,
ar fi arătat foarte diferit.
Acest studiu cu raze X este unic.
Mergând înapoi cu peste 20 de ani,
descoperim ceva remarcabil.
Mâinile copiilor nu sunt formate numai din oase.
De exemplu, nu exista încheieturile degetelor,
iar acolo, priviți spațiile goale din încheietură.
În loc de oase, avem cartilagii,
care nu pot fi văzute de aparat.
Doar când cartilagiile devin oase, mâna poate crește.
Cum se întâmpla asta ?
larasi e vorba de hormoni.
La pubertate, hormonii își fac apariția.
Articulațiile se măresc, membrele se lungesc.
Spre sfârșitul adolescenței,
nu mai exista cartilagii și nu mai poate crește.
Băieții și fetele au două perioade distincte de creștere.
Când suntem copii, corpurile noastre cresc
într-un mod mai mult sau mai puțin constant.
În general, băieții nu sunt mai înalți
sau mai puternici decât fetele.
Dar la pubertate, totul se schimba.
James și Annie sunt frate și soră.
Dar James, mai mare cu 1 8 luni decât Annie,
e mai scurt cu 1 0 cm.
Mulți dintre prietenii mei sunt mai scunzi decât mine,
dar mulți dintre ei sunt la fel de înalți ca mine.
Deci, nu sunt deosebit de înaltă,
iar el nu e înalt deloc.
Atunci, el va trebui să crească.
Taci !
Arăți ciudat !
Ai avut înălțimea asta aproape un an.
De ce Annie este mai înaltă deocamdată,
este pentru ca fetele cresc mai repede la începutul pubertății,
iar băieții cresc mai repede spre sfârșitul pubertății,
care poate fi și 3 ani mai târziu.
Dar James nu și-a făcut griji.
Să începi mai târziu înseamnă să pleci de la o înălțime mai mare,
de aceea majoritatea băieților vor fi mai înalți
decât majoritatea fetelor, inclusiv Annie, probabil.
De la forma corpurilor aproape identică,
băieții și fetele au acum drumuri diferite.
Forma unei fete se schimba pentru a se pregăti de sarcină.
Oasele soldurilor se depărtează și devin mai plate.
Dar mai important este ce se întâmpla cu spațiul dintre ele.
Se deschide, fiind cu 4 cm mai larg decât la bărbați.
Suficient ca să treacă un cap de copil.
Schimbările în corpul unui băiat se datorează
nevoii sale, în timpuri de mult trecute, să fie puternic.
Testosteronul din organismul său are efecte spectaculoase.
lnima și plămânii se măresc.
Cu fiecare respirație, prin trahee trece mai mult aer.
Printr-un tub foarte mare, aerul ajunge aici,
în cele 300 de milioane de alveole care formează plămânul.
Oxigenul trece prin membrane în sânge.
Cu cât ajunge mai mult la mușchi, cu atât poate alerga mai repede.
În același timp, componentele mecanice ale corpului său
au un aport la puterea sa.
Aici putem vedea mulțimea complexă de mușchi și tendoane,
care leagă articulații că genunchiul.
Privindu-le mișcându-se, descoperim cât de impresionant e corpul uman.
Cele două oase nu se ating.
Țesutul moale dintre ele le permite să se miște într-un mod precis.
La pubertate, acest întreg sistem fizic devine mai bun,
când mușchii și tendoanele devin mai mari și mai puternice.
Dar mai e o schimbare la pubertate care se aude mai bine decât se vede.
Dar eu vă voi arăta cu asta...
Privind dincolo de limba, și coborând pe gât,
vedem corzile vocale.
Bucățile albe din mijloc,
scot sunete vibrând puternic când aerul trece printre ele.
Modific înălțimea sunetului modificând tensiunea corzilor.
Strâns pentru acute,
relaxat pentru grave.
La pubertate, și acestea cresc la băieți.
Se poate vedea dinafară.
Corzile vocale se lungesc, camera vocală se mărește,
făcând ca vocea unui bărbat să fie mai joasă cu o octavă
fata de cea a unei femei.
De cele mai multe ori, este un proces gradat.
Dar tranziția e uriașa, iar creierul trebuie să reînvețe
tot controlul complex al mușchilor care ne ajuta să vorbim.
E ca învățarea unui nou instrument muzical,
dar uneori, chiar și creierul folosește nota greșită.
Urăsc când vocea începe să se îngroașe,
și ai vocea aia sparta...
Da ! Și la telefon spui ''alo''.
Oamenii se întreabă: ''ce naiba se întâmpla cu tine ?''
Îi spun ceva mamei și vorbesc pițigăiat
apoi vocea își revine și are ecou.
Uneori nu o pot controla.
Cu toți acești hormoni care fac ravagii în interiorul nostru,
corpul alege acum să ne confrunte
cu una dintre cele mai complicate provocări ale vieții.
Sexul.
Vreau să-mi spuneți care e primul lucru la care vă gândiți
când auziți cuvântul sex.
Spuneți tare.
Băieți și fete.
Tare și clar, trebuie să strigăm cuvintele.
Orgasm.
Sarcina.
Poziții.
Boli.
Nu e un accident că adolescenți par să se trezească într-o dimineață
gândindu-se numai la sex.
La ce vă mai gândiți când auziți cuvântul sex ?
Senzualitate.
Încredere.
Erecție.
Când suntem copii, sexul trece mai mult pe lângă noi.
Dar la pubertate, cantitatea de estrogen și testosteron,
care circulă prin sânge crește în fiecare lună.
Când ating pragul critic,
se pare că afectează partea centrală a creierului.
Aceasta e responsabilă cu sentimentele și dorințele noastre.
Sexul în creier, un singur gând, datorită hormonilor.
Nu, e un cuvânt pe care nu-l văd aici sus.
Dragostea !
De ce e ăsta ultimul lucru la care ne gândim,
în loc să fie primul ?
Bună întrebare.
Răspunsul poate fi că dezvoltarea fizică a adolescenților
o ia înaintea maturității emoționale.
Corpul are dorințe sexuale cu care mintea încă nu se poate descurca.
Și în timp ce mintea recuperează, în noi e o harababură uriașă.
Băieții n-ar trebui să fie așa speriați de fete, cum sunt unii,
pentru ca, până la urmă, și fetele vor același lucru.
De aceea, ar trebui să vorbească mai mult...
Să iasă în fata și să spună ce simt, sau să spună ce vor.
Cred că în primul rând e ceva fizic.
Cred că asta remarci în primul rând.
Nu te vei uita în mintea unei fete
și să spui ''o vreau pentru ceea ce gandeste''.
Te vei uita la ea pentru că-ți place ce vezi.
Cred că după ce ieși cu ele de vreo două ori,
și afli ce gândesc cu adevărat,
atunci decizi care e fata pe care o dorești.
Probabil că e una dintre glumițele naturii.
Atunci când începem să ne maturizăm,
și felul în care arătam e la fel de important ca însăși viața,
corpul nostru începe să ne joace feste.
Mergi să dansezi ? Ai o petrecere ?
lmediat ce am început să fim interesați de sexul opus,
suntem surprinși de creșteri ciudate care nu ajută cu nimic romantismul.
Două sau trei coșuri.
Sunt cel mai mare coșmar al unui adolescent,
și nu au nici un scop folositor.
Partea superioară a corpului e acoperită cu glande uleioase.
Sunt o rămășiță a trecutului nostru când eram acoperiți de păr,
când ne păstrau părul neted și impermeabil.
Am coșuri. Aș vrea să nu le fi avut.
În timpul atacului hormonal al pubertății,
aceste glande înnebunesc.
Produc o erupție bruscă de ulei cu care pielea nu se poate descurca.
Uleiul blochează porii, acumulând bacterii,
provocând aceste coșuri urate dar irezistibile.
Și la pubertate mai crește ceva.
Apariția bruscă a părului e unul dintre cele mai vizibile semne
ale maturității.
Dar de ce apare în doar câteva mici zone, e o enigmă.
În mod ciudat, răspunsul poate fi transpirația.
Mare parte din transpirația corpului e formată din apă.
Ne ajuta să ne răcim când ne încălzim prea tare.
Dar unde avem par, transpirația e diferită.
E mai groasă și mai lăptoasă.
Conține grăsime și are propriul miros,
care e considerat de unii oameni ceea ce ne atrage unii către alții.
Miroși a mosc.
Un miros al corpului...
Mirosul corpului e o nouă etapă.
Bacteriilor le place transpirația grasă.
Dacă stă într-un loc mai mult timp,
bacteriile o vor consuma, cu rezultate alarmante.
Cred că ar trebui să-i spunem despre problemele corpului său.
Ciudat, în timp ce restul parului diferă de la om la om.
părul pubian e aproape la fel.
Foarte gros, scurt și creț.
E ca o pădure, ca o junglă.
Acest fir de păr, mărit de 400 de ori, ne arata de ce.
Firele de păr nu sunt rotunde, sunt aplatizate.
Au fost presate de foliculii de păr.
De aceea, cresc spiralați.
Dar de ce nu crește părul pubian mai lung ?
Crește cam 6 luni.
Deci, când firele mor și cad, sunt încă destul de scurte.
Dacă ar fi fost ca părul de pe cap,
ar crește timp de 7 ani și am avea mari probleme.
Uneori e puțin iritant.
Mai ales când trebuie să îl epilezi prima dată.
A trecut aproape un an de când o filmam pe Beatrice.
În acest timp, ciclurile hormonale care i-au maturizat corpul,
au devenit mai puternice.
Acum, a venit schimbarea de care se temea Beatrice.
Mi-a venit ciclul și m-a prins complet nepregătită.
Dar n-am avut nimic.
A fost mult mai conștientă decât am fost eu...
Și chiar m-a sunat la serviciu și mi-a spus:
''mama, am niște vești bune și niște vești proaste''.
Vestea bună era ca urma să fie în echipa cea mai bună...
Și am întrebat-o care e vestea proastă.
Mi-a zis că i-a venit ciclul.
M-a întrebat dacă vreau să vină acasă.
Atunci a hotărât că va ieși în oraș să sărbătorească,
dar n-am ieșit să sărbătorim, doar am...
A făcut o prăjitură și mi-a adus niște eclere cu ciocolata,
un gest foarte frumos.
Dar multe femei pe care le cunosc, au sărbătorit
când le-a venit ciclul, ceea ce pare puțin ciudat, dar au făcut-o.
Are păreri împărțite despre asta. Într-un fel e mândră că are ciclu.
Dar în acel moment, am fost cam tristă.
Nu am vorbit cu ea despre asta,
pentru ca simțeam că nu va mai fi mica mea fetiță,
chiar dacă oricum nu mai e mică.
Dar era ceva definitiv.
Partea bună este că știu că sunt perfect normală.
Știu că sunt o fată, o femeie.
Dar apoi e faptul că am ciclu,
și va fi așa până la menopauza.
Din punct de vedere fizic, Beatrice aproape și-a încheiat călătoria.
Dar să fii adult e mai mult decât să ai un corp de adult.
Băieții vor fi în curând bărbați,
dar asta înseamnă să accepte responsabilități de adult,
ceva ce pare greu de făcut pentru Olof.
Are probleme cu tatăl sau.
Își dorește disperat să meargă la o petrecere,
dar nu și-a terminat sarcinile casnice și e pedepsit.
Tocmai mi s-a spus că nu pot merge la petrecere,
pentru ca așa a hotărât tatăl meu.
A spus că nu pot merge.
l-am cerut să facă ceva și nu a făcut,
și mai mult decât atât, nu accepta responsabilitatea eșecului.
E doar o petrecere și...
Acesta e doar un mic exemplu dintr-o parte mai mare a dezvoltării.
Să învățăm să ne folosim judecata ca să facem față situațiilor complexe.
Sunt 4 cifre.
Copiii mici au tendința să vadă viața în alb și negru.
Dacă le dai o problemă care nu are un răspuns clar de bine sau rău,
și vor avea o vedere foarte simplista.
Să luăm această poveste ca exemplu.
A fost odată un bărbat pe care îl chema George.
Soția sa era pe moarte.
Farmacistul avea un medicament care îi putea salva viața,
dar medicamentul costa o mie de lire.
George nu avea o mie de lire,
și oricât de tare a încercat, nu putea să facă rost de bani.
Așa că a furat medicamentul.
Credeți că George trebuia să facă asta ?
Nu, pentru că putea să ajungă la poliție,
l-ar fi putut aresta.
Și e ilegal.
E ilegal.
- Ce e ilegal ? - Să furi.
A încercat și să facă bine, dar a și greșit.
Ce a făcut bine ?
A încercat să roage frumos ca să primească medicamentul.
Și a greșit că l-a furat. Nu trebuia să facă asta.
E greșit să furi.
De ce e greșit să furi ?
Pentru că putea să aibă necazuri.
Nu ți-ar plăcea dacă cineva ar fură de la tine.
După trei ani, siguranță a dispărut,
iar răspunsul e foarte diferit.
Nu avea nici un mod de a face rost de bani ?
- A încercat totul. - A încercat totul ?
În cazul ăsta, trebuia să spargă laboratorul
și să ia medicamentul pentru soția sa.
De ce crezi că trebuia să facă asta ?
Pentru ca o viață e mai importantă decât doar să furi ceva.
E o problemă dificilă. E un subiect de moralitate.
De ce e așa dificil ?
Pentru că faci un rău,
și ni s-a spus întotdeauna să nu furăm nimic, dar el fura.
- Da ? - Deci...
- Deci, e o problemă ? - Da.
Această capacitate de a face judecați morale complexe,
de a vedea gri acolo unde înainte era doar alb și negru,
se pot datora schimbărilor din creier.
În copilărie, creierul evoluează constant,
atât de încet pe cât stratul izolator
crește în jurul nervilor din creier.
Asta ajuta informația să se deplaseze mai repede.
După o teorie, la pubertate partea frontală a creierului,
zona responsabilă cu gândirea complexă, e învelită în acel strat.
Asta poate deschide ușa spre gândirea mature.
Călătoria cu montagne-russe-ul e aproape de final.
Hormonii au făcut ce-a fost mai rău.
O fată a devenit femeie.
Un băiat a devenit bărbat.
lar dacă trupul uman ar putea scoate un sunet,
în apropierea sfârșitului acestei tranziții agitate,
probabil că ar fi un suspin de ușurare.
Și pentru cei care au trecut prin asta, e o ușurare.
Petrecând ultimii câțiva ani
ca pasageri în marea călătorie a pubertății,
acum ne recăpătam cel puțin impresia că avem controlul.
Desigur, vor mai fi reglaje fine,
și harababura emoționala probabil că ne va mai vizita în timpul vieții.
Dar, biologic, suntem în sfârșit produse finite.
Suntem dotați pentru viața de adult,
și, pregătiți sau nu, viitorul ne așteaptă.
Nu mă deranjează schimbările fizice
pentru că oricum trebuiau să se întâmple, așa că...
Nu, nu cred că aș vrea să ocolesc viata,
arătând de 1 2 ani pentru tot restul vieții.
Nu cred că aș fi prea fericită cu asta.
Deci, cred că mă bucur că s-a întâmplat.
Cea mai mare teamă e mea e să am singură grijă de mine,
pentru că nu mă mai pot baza pe nimeni altcineva,
o dată ce am devenit responsabilă.
Pentru că e problema mea și nu mă pot baza tot timpul
pe ceilalți ca să aibă grijă de mine.
Rămân la părerea că aș vrea să mă trezesc într-o dimineață
și să fiu deja adult.
Nu mă deranjează creșterea, în sensul să cresc în înălțime.
Dar în orice alt sens, a fost un adevărat blestem.
E blestemul pubertății.